Traducere de Cosimo, din limba italiana, martie 2003
emailcosimo@yahoo.com
Trebuie să vii acasă! Mama a spus că trebuie să vii imediat!
A venit un bărbat, cu o motocicletă mare de tot!
Zice că a murit Rosa.
Gelsomina! Ți-l amintești pe Zampano, soțul Rosei?
Biata-mi fată! A murit departe de casă. N-o să-i văd niciodată mormântul!
E moartă, sărăcuța! Era așa de frumoasă și de muncitoare!
Era pricepută la toate!
Uită-te la ea, Zampano, seamănă cu Rosa.
Ea e Gelsomina. Ce nenorocire pe capul nostru!
Ți-am spus, Zampano,
ea nu e ca Rosa, dar sărăcuța e și ea destul de bună și cuminte,
e doar un pic ciudată,
dar dacă o să aibă ce mânca zilnic o să se schimbe.
Vrei să te duci cu Zampano în locul Rosei?
Poți să înveți o meserie și tu, poate să câștigi și niște bani,
iar noi o să avem o gură mai puțin de hrănit.
Du-te, Gelsomina. Zampano e un om bun, o să se poarte frumos cu tine.
O să vezi și tu lumea, o să înveți să cânți și să dansezi...
Și uite ce mi-a dat, Gelsomina: Mi-a dat 10.000 Lire! Uite-i aici!
O să putem repara acoperișul și o să cumpărăm ceva de mâncare...
De ce ne-a părăsit tata, Gelsomina...
Tu ești deja mare și nu ai lucrat niciodată.
Nu e vina ta, micuțo, dacă tu nu ești ca altele.
Nu vrei s-o ajuți pe maică-ta? Zampano, o vei învăța o meserie, nu-i așa?
Bineînțeles, pot să învăț și un câine!
Hei, copii,
duceți-vă și cumpărați un kil de salam, juma de kil de brânză
și două sticle cu vin.
- Așa sunt eu. - Mulțumiți-i, băieți.
Unde pleci? Vino încoace, Gelsomina!
De ce te porți așa?
- Pleci, Gelsomina? - Mă duc să muncesc, să învăț ceva...
și să trimit bani acasă. O să ajung și eu o artistă,
o să dansez, o să cânt, ca Rosa...
- Și când te întorci? - Când mă-ntorc?
Nu te du!
Fetița mea, nu pleca. Rămâi cu mine!
Ți-am spus că ne întoarcem repede!
Plecarea!
Lucrurile, Gelsomina! Șalul!
Urcă-te!
Fetița mea!
Săraca de ea!
Lanțul ăsta are jumătate de centimetru grosime,
e fier curat, mai tare ca oțelul!
Cu simpla încordare a mușchilor pectorali, adică pieptul...
voi rupe cârligul!
Mulțumesc, doamnelor și domnilor. Mulțumesc.
Pentru asta va trebui să-mi umflu plămânii ca o cameră de cauciuc!
S-ar putea să mi se rupă o venă și să scuip sânge!
Odată, la Milano,
un om de 70 kg și-a pierdut vederea, încercând să facă acest exercițiu.
Asta pentru că nervul optic e supus unei presiuni foarte mari.
Și când ți-ai pierdut vederea, s-a zis!
Cei cu nervii slabi mai bine să nu se uite.
S-ar putea să curgă sânge!
N-ai pus mâna pe cratiță la tine acasă, nu-i așa?
Nu.
E bună de dat la porci!
Am țoale pentru zece persoane. Pantofi, haine, de toate.
Vino-ncoace, poate găsim ceva care să ți se potrivească.
Trebuie să fii elegantă. Nu umbli cu Zampano în zdrențe.
Doamnele mele întotdeauna au arătat bine!
Acuma zi: "A sosit Zampano!"
A sosit Zampano.
Vino-încoa!
Asta e o trompetă.
Fă doar ce-ți zic eu!
Acesta e tamburul.
A sosit Zampano!
A sosit Zampano.
A sosit Zampano!
Zampano e aici.
Încă o dată!
A sosit Zampano.
Vino-ncoa.
Aici.
Haide!
Zampano a sosit!
Trebuie să spui așa:
A sosit Zampano!
Zi!
A sosit Zampano...
Foc care arzi, luminează în rai, noapte fără sfârșit... buh, buh...
Ce faci?
Poimâine o să plouă.
- De unde știi? - O să plouă!
Vino-ncoace.
Urcă-te.
- O să dorm afară. - Nu zău?
Fii atentă:
- Cum ziceai că te cheamă? - Di Costanzo Gelsomina.
Hai, Gelsomina, vino.
- Mâine. - Hai odată, urcă-te!
Mulțumesc.
Și acum, doamnelor și domnilor, pentru prima dată în acest oraș,
vom prezenta o nouă farsă, la care veți râde cu tot sufletul!
Sănătate! Sănătate, șefule.
A! Cei care suferă cu inima n-ar trebui să se uite,
ar putea să moară de râs!
Și pentru că nici cel mai mare artist nu poate trăi decât cu aer,
soția mea va face chetă la sfârșit.
Du-te, mai repede!
Bună ziua, Signorina Gelsomina!
Zampano!
Iartă-mi întrebarea, nu ți-e frică de "ciușca" mea?
Am zis, iartă-mi întrebarea, nu ți-e frică de "ciușca" mea?!
Bine, dacă nu ți-e frică, să mergem să vânăm ceva cu "ciușca" mea.
Ha-ha-ha, nu se spune "ciușcă", se spune "pușcă"! Prostule!
Unde sunt rațele alea?
Bine, dacă nu sunt rațe pe aici, atunci tu faci pe rața și eu pe vânătorul!
Nu! ăsta-i un măgar, nu o rață!
Mulțumesc!
Acum soția mea va trece pe la dv. cu pălăria și celor ce vor da ceva
le mulțumesc, iar celor ce nu au de unde le mulțumesc și lor.
- Bună seara. - De ce nu închizi ușa!
- Ce faci, grăsane? - Salut, Zampano.
- Hei, țigane, și tu ești aici? - Zampano, cum merge treaba?
Ea e soția mea.
Soție... O nouă pipiță de-a ta. Mă bucur de cunoștință.
- Ia loc. - Nu, nu, stăm dincoace.
Ospătar!
- Mă duc eu? - Nu, stai aici!
- Ospătar! - Vine, vine.
Dă-ne de mâncare.
Avem miel fript și tocăniță.
Ce vrei?
- Asta. - Ce? Miel sau tocană?
Amândouă.
- Amândouă? - Bine, amândouă.
- Pentru mine adu miel și tăiței. - Bine.
Și un litru de vin roșu.
- Dar de unde sunteți? - De la mine de-acasă.
Pentru că nu vorbiți ca prin părțile noastre. Unde v-ați născut?
În casa lui tata.
Ospătar, mai adu o sticlă!
Asta e lână? E vată! Ți-atârnă printre picioare!
Hei, roșcato! Vino-ncoa!
- Cu mine vorbești? - Da, vino aici!
Bună seara.
- Ce faci? - Nimic.
Ia loc aici.
- Vrei să bei ceva? - Mulțumesc.
- Unde e vinul ăla? - Nu-mi place deloc restaurantul ăsta.
O țigară?
- Cred că te știu de undeva. - Se poate, umblu mult.
Uite vinul.
- Ați mâncat deja? - Da.
Poftim!
De unde vă știu? Cu ce vă ocupați?
Sunt un artist ambulant.
Ea e asistenta mea. Eu am învățat-o totul,
Când am cunoscut-o nu știa nici măcar să ragă ca măgarul!
Uite, pune mâna.
Ce simpatic ești!
Uite aici.
Cu mușchii ăștia i-am câștigat pe toți în doar o oră.
Pot să iau și eu?
E marfă, nu?
Hai să ieșim, aici pute groaznic!
- Hai să privim focurile de artificii. - Atuncea, hai.
Ospătar, mai dă-ne două sticle!
- Cât face? - 4.200 cu astea două.
N-ai plecat?
- Cum merg afacerile? - Merg.
Pune sticlele înăuntru.
Roșcato, unde pleci?
- Urcă! - Da ce e asta, mașina ta?
- Ai înnebunit? - E americană,
În șapte ani nu s-a stricat niciodată!
- Dumnezeule, ce faci? - Vezi ce motor are?
- Eu mă urc în spate? - Tu așteaptă aici.
Unde vă duceți?
Tot aici ești?
Dar de ce nu ai mâncat ciorba?
De ce n-a mâncat ciorba?
Nu vrea să mănânce, a pățit ceva.
Nu, nu mănânc nici o ciorbă!
Vezi cum se poartă dacă vrei să-i faci bine?
Ia spune, nu cumva soțul tău e cel cu motocicleta la căruță,
care a fost ieri în piață?
Precis el e.
Lângă groapa cu nisip e unu cu o astfel de mașinărie.
- Unde? - La marginea orașului.
A murit un câine acolo.
Te-ai trezit?
Am plantat niște roșii.
Roșii!
Am găsit niște semințe și le-am pus în pământ.
Haide, mișcă-te!
Plecăm?
Da' ce, vrei să stăm aici până cresc roșiile?!
Împinge.
Tot așa te-ai purtat și cu Rosa?
Ce?
Cu Rosa.
Ce dracu spui?
De ce te-ai dus cu muierea aia?
- Tot așa te-ai purtat și cu Rosa? - Încetează!
Ce vrei?
Înseamnă că ești cam fustangiu?
Ce?
Ești fustangiu?
Uite ce, dacă vrei să rămâi cu mine trebuie să înveți un lucru:
Să-ți ții fleanca!
Roșii!
Ce-ți umblă prin minte?!
Na.
Trăiască mireasa!
Trăiască mirii!
[numele unui dans]
- Hei, voi! - Ne strigă.
- Hai să mâncați și voi ceva. - Mulțumim, venim imediat.
- Unde umbli? - Vino și stai și tu cu noi!
N-am timp.
Hai cu mine!
- Dar trebuie să mănânc. - Vino!
Unde mă duceți?
Lasă-mă în pace că-ți dau o palmă.
Oswaldo, uite cine e aici!
E Oswaldo, e bolnav și n-are voie afară.
Nu vine nimeni pe la el. Fă-l să râdă un pic.
Dar cum să fac?
Fă ca mai-nainte.
Păsărica...
Ce-i bâlciul ăsta aici? Vă învăț eu minte!
Și tu ce cauți aici? Afară!
Mâncați în picioare, cum fac caii?
Așa mănânc mereu.
Am văzut multe nunți, eu însămi am fost căsătorită de două ori,
dar amândoi bărbații mi-au murit.
De la ora 3 stau la bucătărie, dar n-am obosit încă!
Eu dacă aș vrea aș dansa până dimineață, ăștia tineri nu sunt buni de nimic.
De ce nu vă căsătoriți din nou?
Ce? Alt soț? Nu-mi place să ia altul hotărâri pentru mine!
Da' ce, numai la asta e bun un bărbat... doar să ia hotărâri?
Nu sunt din piatră nici eu, fiecare are nevoie de puțină bucurie, nu?
Tu ce faci acolo? Valea!
Primul meu soț era la fel de înalt și de puternic ca și tine.
I-am păstrat toate hainele, nu-i vin bine nimănui.
Zampano, acolo, sus...!
îți aduc și ție ceva.
E un băiețel cu o infirmieră...
Uite, mănâncă.
Vrei să mă ajuți să aduc o damigeană, poate a mai rămas puțin vin.
Știți... costumele acelea... chiar nu vă mai trebuie?
Cui să-i mai trebuie? Nu mai găsești așa bărbați.
E cumva și vreo pălărie?
- Mi-ar trebui una. - Da, hai să cauți singur.
Rămas bun!
Zampano, ți-aduci aminte ce melodie frumoasă?
Atunci, când ploua, la fereastră...
De ce nu mă înveți să cânt la trompetă, o să învăț repede.
Ai învățat-o și pe Rosa, nu? și ea făcea tot ce fac eu?
Ei, cum îmi vine?
Muieri!
Oi putea să fumez aici?
- Ce te-a apucat? - Nimic!
- Atunci de ce bâzâi? - Pentru că...
- Hai sus! - Nu.
Haide.
- Vrei să stai acolo toată noaptea? - Da, toată noaptea!
Eu mă duc.
Mă întorc acasă. Pentru că m-am săturat!
Și nu din cauza muncii pe care o fac: Pentru că munca mi-ar plăcea.
Îmi place să fiu o artistă!
De tine nu-mi place!
Ce e?
Te părăsesc!
- Mă duc acasă. - Termină odată!
Îți las pantofii. Și haina.
Nu iau nimic.
Gata! în fiecare zi aceeași poveste!
Am plecat!
Și acum "Il Matto" [Nebunul] ne va arăta exercițiul cel mai periculos!
Va mânca o farfurie cu spaghette suspendat la 40 metri!
Vă rugăm să priviți în deplină liniște acest exercițiu,
pentru că și cea mai mică neatenție îi poate fi fatală!
Doamnelor și domnilor!
Îl veți vedea acum pe "Il Matto" (Nebunul) cu exercițiul său nemaiîntâlnit!
Hei, cum te simți acolo sus? Ți-e bine?
E bine, dar e un pic cam răcoare, și mi-e o foame așa de mare...
că face cât două mai mici.
Al dracu vânt! Mi-a zburat șervețelul!
Da' ce faci, te așezi la masă fără să ne întrebi dacă nu ne e foame și nouă?
Dacă vrea cineva să vină, e binevenit!
Mulțumesc.
- Anna, te aștept la cârciumă. - Bine.
Păzea!
Faceți puțin loc!
Soldați! Atenție!
- Un, doi, un, doi... - E nebună!
Mă duc acasă.
- Hei, vrei să bei ceva? - Deja a băut mai mult decât noi!
Urcă.
Nu mai vreau să merg cu tine. Nu mai vreau!
Nu, niciodată!
Am zis să te urci!
Vino-ncoa!
Mișcă!
Hai odată!
Și tacă-ți fleanca!
Aveți ceva de comentat?
A, știam eu că n-aveți!
Bună dimineața.
Vino-ncoa puțin! Hai, mișcă-te!
Vă rog, luați loc!
Zi-le bună ziua domnului și soției.
Tot ce știe, a învățat de la mine.
Vrei niște cafea?
Haide, bea.
Când am luat-o cu mine, umbla cu picioarele goale.
Nu a prea văzut lumea, ca noi.
Ce vânt e astăzi. Ai grijă să nu-ți ia vântul cortul!
Nu-ți dau nici un salariu, te descurci cu ce primești de la oameni.
Toți artiștii merg cu pălăria.
- N-am avut niciodată probleme. - Atunci puteți să începeți din seara asta.
Văd că aveți deja pălărie.
Ai grijă de cort, îl ia vântul!
- Unde suntem? - La Roma, acolo e piața Sf. Pavel.
Înseamnă că vom lucra într-un circ și noi.
- E material bun. - Vino cu mine, te rog.
- Câți oameni pot să stea aici înăuntru? - 400 locuri, plus alții, care stau...
Îl cunoști?
Bună ziua.
Uite cine e aici! Dl. "Ciușcă"!
Grozav, bine că l-ai angajat, un circ serios are nevoie de animale!
Scuze, glumeam. Te-ai prins, nu? O țigară?
A, deja ai una. E un mare artist, pe bune.
Și ce program variat, ar trebui s-o arăți pe aia cu...
... cu lanțul, e formidabilă.
Uite, îți dau un sfat: Nu mai vorbi cu mine! Niciodată.
Altminteri nu te văd deloc bine. Ai priceput?
- Era doar o glumă... - Să nu zici că nu ți-am spus.
Doamnă!
Bravo!
Curaj, "Ciușcă"!
Ce aere!
Fii calmă, altfel o să dai greș!
Și acum, doamnelor și domnilor, o nouă atracție a faimosului circ "Girafa":
Zampano! Omul cu plămâni de oțel.
Doamnelor și domnilor, acesta e un lanț
mai gros de jumătate de centimetru, din fier curat, mai tare ca oțelul!
Îl voi înfășura acum în jurul pieptului și-l voi închide cu acest cârlig.
Prin simpla încordare a mușchilor pectorali, adică pieptul,
voi desface acest cârlig.
Credeți că e un cârlig fals? Un moment!
Controlați singuri! Dragă Gelsomina, te rog.
Această bucată de stofă nu e ca să mă protejeze...
Bravo! Bravissimo!
... ci ca să nu vedeți cum se înfige cârligul în carne.
Nu vă zic că e nevoie să ai forță cât patru boi la un loc,
și poate nu sunteți toți învățați,
dar orice persoană inteligentă pricepe că pentru acest exercițiu
e nevoie de trei lucruri: plămâni sănătoși, coaste de oțel,
și forță supraumană.
Pleacă de acolo!
Pe cei cu nervii slabi îi sfătuiesc mai bine să nu se uite...
Tamburul va bate de trei ori.
Signorina Gelsomina, te rog!
Zampano, scuză-mă, te cheamă la telefon!
Idiotule! E rândul tău, haide, repede!
Nu te enerva, am eu grijă de zdrențărosul ăla.
Unde e? Îl omor!
Îl omor!
Unde e?
Unde ești?
- Unde ești? - Fii înțelept! Stai așa!
- S-a ascuns pe-aici? - Nu e nimeni aici.
Unde ești, lașule?
Te fac eu să-ți iasă pe nas glumele proaste!
Lașul, fuge de mine...
- Ce are cu tine? - De unde să știu eu?
- I-ai făcut ceva? - Nu i-am făcut nimic, niciodată!
M-a jignit el, dar vine o zi când o să plătească tot!
Cine e?
Un fiu de țigan nenorocit.
- Îl cunoști de mai 'nainte? - Și-ncă cum!
îl cunoștea și Rosa?
Nu mă cunoaște nici pe mine, nici pe Rosa, ai priceput?
Nu mai vreau să aud nimic de el. Hai la culcare.
Vine! Uite cum țopăie!
Și ce fățucă are! Vezi?
Ia asta. Vino.
Lasă găleata.
Am metodele mele, întotdeauna merg.
- Gelsomina, lucrează pentru noi! - Fii cuminte.
Haide. Suflă. Cu forță.
Grozav, ce talent!
Și acum fii atentă!
Eu cânt la vioară, și când auzi că fac așa...
te furișezi în spatele meu, încet-încet,
și sufli în trombon, ca mai 'nainte.
- Te-ai prins? Haidem. - Nu pot.
- De ce? - Nu-mi dă voie Zampano.
Ai auzit? Să nu zici că e vina mea.
Cheamă-l pe Zampano. Să vedem cine ia hotărâri aici.
- Nu e aici, s-a dus în oraș. - Bine, o să-i vorbesc mai târziu.
Nu-ți fie teamă, aici suntem toți o singură familie,
Muncim cu toții laolaltă. Tot ce înveți ne folosește tuturor.
Fii atentă: când ajung aici...
Ai înțeles? Sigur?
Doamnelor și domnilor, voi cânta pentru dv.
un cântec foarte, foarte trist.
Haide, acum!
Minunat! Foarte bine.
Se vede că dacă umbli cu Zampano devii inteligent de-a binelea!
Nu trebuie să aștepți până termin,
trebuie să mă întrerupi! Trebuie să vii până aici, în spatele meu.
Mai încercăm o dată. Hai!
Ai văzut? Bravo!
Uite: Facem asta de trei ori.
După aceea eu fac un tur de pistă,
în timp ce tu sufli din trombon în spatele meu.
Ai înțeles? E simplu.
Pune un deget aici și altul aici. Și sufli.
Bravo, Gelsomina!
Să mergem: Unu, doi...
Ce e Zampano? Eu i-am spus să lucreze cu el.
Ea nu lucrează decât cu mine.
Iartă-mă, dar nu te înțeleg. Te-aș fi întrebat, dar erai plecat în oraș.
Care e problema? Aici lucrăm împreună.
Nu cu el!
Las-o în pace!
Nu vorbesc cu tine. Mi-ai interzis să-ți vorbesc...
Și nu-ți vorbesc.
Gelsomina, du-te la soția mea. Vorbesc eu cu el.
Rămâne aici. Eu hotărăsc ce să facă.
Și nu-i dau voie să lucreze cu coate-goale ăla!
- De ce nu? - Pentru că așa vreau eu.
Pentru că așa vreau.
Dacă te mai prind o dată cu ăsta...
Zampano, lasă-l în pace, e nebun!
Ține-l!
Duceți-vă după el!
Țigani blestemați!
Are un cuțit!
Calmează-te, Gelsomina, nu se va întâmpla nimic.
Aveți grijă, are un cuțit!
Primul care se apropie e mort!
Deschide ușa!
Deschide!
Zampano!
- La o parte. Ce se-ntâmplă aici? - Nimic.
Hei, tu, lasă cuțitul jos!
Nu s-a mai pomenit așa ceva în circul meu!
Poliția i-a pus cătușele și l-a arestat!
- Dar n-a fost vina lui... - N-am avut niciodată probleme cu poliția!
Gelsomina, ce vei face acum?
Stai cu noi, te va căuta el când va ieși.
Ai avut noroc că s-a întâmplat așa, acum ești liberă.
Ce-o să te faci singură? Cel puțin la noi n-o să mori de foame.
Dar motocicleta?
- O să aibă grijă poliția de ea. - Gelsomina, stai cu noi.
- Unde o să dorm? - Uite, e loc aici la mine.
Mișcați-vă! Camionul sosește la patru și jumătate.
Poți să mergi cu noi,
dar dacă vrei să rămâi, atunci să-i spui
că nu mai vreau să lucrez deloc cu el. Și nici cu celălalt. Niciodată!
Coboar-o!
Adormisei?
Pute groaznic aici! Cum reziști?
Nu, Zampano e încă la pârnaie. Poate mâine să-i dea drumul.
- Mâine? - Da, e posibil.
E numai vina dv. Zampano nu v-a făcut nimic.
De ce v-a dat drumul primul?
Se poate, ca dintr-un anumit punct de vedere să fie vina mea.
Dar cuțitul era la el.
Coboară puțin.
Vino!
Las' că nu-i prinde rău puțină închisoare.
Mai are atâția ani de trăit!
Cu mine se va termina în curând.
Ce rochie frumoasă ai! Să ne așezăm puțin.
Vino, ia loc.
Ce fețișoară ciudată ai!
Ești sigură că ești femeie? Parcă ai fi o anghinare!
Nu m-am hotărât dacă o să rămân cu Zampano.
Mi-au spus că pot să merg cu circul.
E o ocazie grozavă să scapi de el, nu?
Ce față o să facă mâine când n-o să mai găsească pe nimeni!
Ar trebui să i-o faci! Ce tembel!
N-am nimic cu el.
Dar când îi văd mutra îmi vine să-l pocnesc.
Nu știu de ce.
Jur că nu știu de ce, pur și simplu mă apucă.
Dar tu, cum de umbli cu Zampano?
I-a dat 10.000 lire maică-mi.
Așa mult?
Am patru surori, toate mai mici decât mine.
Ții la el?
- Eu? - Da, da, tu! Cine altcineva?
De ce nu-l părăsești?
Am încercat deja, nu pot.
Cum adică "nu poți"?
Dacă nu mai vrei să stai cu el, du-te cu ceilalți.
Cu ei sau cu Zampano e totuna,
pentru mine.
Nu se schimbă nimic.
Nimeni n-are nevoie de mine.
M-am săturat de viață.
- Știi să gătești? - Ce?
Te-am întrebat dacă te pricepi la gătit.
Nu.
Atunci ce știi să faci? Să dansezi? Să cânți?
Puțin.
Poate că...
Îți place să faci dragoste?
Trebuie să-ți placă ceva, nu?
Dacă n-ai fi așa de urâtă...
De ce m-am născut pe lume?
Și dacă ți-aș spune să vii cu mine?
Te-aș învăța să mergi pe sârmă.
Sus de tot, cu toate reflectoarele ațintite spre tine!
Eu am o mașină, putem să mergem oriunde,
Ne-am distra de minune! Ți-ar plăcea?
Nici vorbă...
Tu trebuie să rămâi cu Zampano, să faci toate porcăriile alea,
și să-l lași să te bată ca pe-un măgar!
Așa e viața.
Totuși, Zampano nu te-ar păstra cu el, dacă n-ai fi bună de nimic.
Cum a reacționat când ai fugit data trecută?
M-a pălmuit rău de tot.
Dar de ce nu te-a lăsat să pleci?
Nu pricep,
Eu nu te-aș mai fi ținut nici măcar o zi!
Cine știe, poate...
Poate că te place?
Zampano? Pe mine?
Da, de ce nu? E ca un câine:
N-ai văzut câini care parcă ar vrea să vorbească, dar nu știu decât să latre?
Săracul Zampano...
Mda, săracul de el...
Și-apoi...
dacă nu rămâi tu cu el, cine altcineva?
Eu nu sunt învățat, dar tot am citit câteva cărți.
N-o să mă crezi, dar tot ce există are un rost.
Uite, spre exemplu...
- Piatra aia... - Care?
Asta. Oricare. Chiar și asta folosește la ceva.
Până și pietricica asta...
- La ce folosește? - La...
De unde să știu eu?!
Dacă aș ști, aș fi...
ca Dumnezeu, care le știe pe toate.
Când te naști, când mori, cine să le știe?
Nu știu la ce folosește pietricica asta, dar trebuie să folosească la ceva.
Altminteri nimic n-ar mai avea rost pe lume.
Nici măcar stelele.
Eu așa cred.
Și tu...
Și tu ai un rost pe lume.
Cu chipul tău de anghinare.
O să cumpăr niște chibrituri și dau foc la toate!
Saltele, pături, la toate!
Așa o să-nțeleagă!
Eu n-am zis că nu vreau să merg cu el.
A plătit 10.000 Lire, eu fac toată treaba și el doarme!
Așa e el. N-are minte.
Eu îi spun ceva și el "și ce dacă".
Atunci la ce bun?
Îi dau și otravă, da! În supă.
Nu, mai bine dau foc la toate! Ard totul.
Dacă n-aș fi eu, cine l-ar suporta?
Zici că ți-au spus că poți să rămâi cu ei?
Trezește-te!
Chiar ți-au spus că poți să rămâi cu ei?
De mine au spus ceva?
Au spus că nu mai vor să lucreze cu dv. Și nici cu Zampano.
Ca și cum aș câștiga cine știe ce umblând cu ei. Mare scofală!
Ei au nevoie de mine, eu n-am nevoie de nimeni!
Eu, azi aici, mâine dincolo!
Nu stau prea mult într-un loc, oamenii îmi devin nesuferiți prea repede.
îmi place să fiu pe cont propriu.
Așa sunt eu, ce să-i faci. N-am nici casă, nici acoperiș.
Da' de ce ați spus mai-nainte că o să muriți în curând?
Mă gândesc adesea la moarte. Așa mi-e meseria...
...și gata.
Odată ce-mi rup gâtul, n-are cine să mă plângă.
Dar mama dv.?
Atunci, ce faci? Îl aștepți, sau pleci cu ăștia?
Haide, urcă, te duc cu motocicleta până în fața poliției. Curaj!
Să te găsească acolo când îi vor da drumul.
O să facă o față de dinozaur!
Ce hârb!
Haide, coboară!
Uite închisoarea.
La revedere.
Plecați?
Da, dar chiar n-ai vrea să vii cu mine?
Ți-am spus deja, n-aș lua cu mine o fată dacă nu mi-ar folosi la nimic.
Gelsomina...
Uite ceva...
o mică amintire.
Adio, Gelsomina!
Zampano, aici sunt.
Oamenii de la circ mi-au spus să mă duc cu ei...
- Dar eu... - Puteai să te duci.
- În ce direcție e casa mea? - Într-acolo.
Înainte nu voiam decât să mă întorc acasă,
acum nu-mi mai pasă prea mult.
Acum casa mea e lângă tine.
Nu zău? Ce descoperire,
cu foamea care te așteaptă acasă! Cred și eu că e mai bine cu mine.
Ești o bestie! N-ai nimic în cap!
- Vrei să mă înveți tu? - Niciodată!
Se apropie furtuna, care e satul cel mai apropiat?
Magliano, 18 km de aici, dar e dincolo de munți.
N-o să ajungem - n-avem benzină!
Acolo e mănăstirea noastră.
Așteaptă puțin.
Maică, am găsit ulei.
Omul ăsta ar putea să rămână la noi în noaptea asta?
Ne scuzați, dar nu mai avem suficientă benzină,
se întunecă și mai e mult până în sat,
și soția mea nu se simte prea bine...
- N-ar putea să doarmă în hambar? - Bine, bine, doar noaptea asta.
Vă dă voie să rămâneți, puteți dormi în hambar.
Mulțumim, maica stareță, mulțumim.
- Am mai găsit ceva. - Mulțumim.
- Și dv., nu mai vreți puțină? - Haide, ia.
O puneți și pe ea la treabă?
Mă ajută și ea.
Sună din trompetă, bate în tambur.
Arată-i ce știi să faci.
Minunat!
- Ce frumos cântați! - Ajunge, acuma spală vasele astea!
- Nu, le spăl eu. - N-are altă treabă.
Nu, le spălăm noi. Ce frumos cântă!
- Cum se cheamă cântecul acesta? - Nu știu.
Da' ce faci acolo?
Asta nu e treabă pentru o soră ca dumneata.
- Dă-mi-o mie. - Fac asta în fiecare zi.
Dormiți mereu acolo?
E destul loc. Avem o lampă, vase, ca într-o casă obișnuită.
Foarte drăguț. și nu v-ați săturat să umblați mereu de colo-colo?
- Așa îi este meseria. - Nici noi nu stăm în același loc mereu.
La fiecare doi ani ne mutăm la altă mănăstire.
- Asta e a doua pentru mine. - De ce?
În felul ăsta nu ne atașăm prea mult de lucrurile lumești.
Dacă rămâi prea mult într-un loc, ajungi să-l îndrăgești,
și riști să uiți ce e cu adevărat important, pe Dumnezeu.
Amândouă călătorim: dv. vă urmați soțul dv., eu pe al meu.
- Da, fiecare cu soțul său. - Nu vreți să vizitați mănăstirea?
V-o arăt eu. E foarte veche, are mai mult de 1000 ani.
Zampano, de ce mă ții lângă tine?
Nu sunt frumoasă, nu știu să gătesc, nu sunt bună de nimic...
Da' ce dracu te-a apucat?
Culcă-te.
Ce prostii spui acolo?
Plouă. E frumos aici.
Dacă aș muri, ți-ar părea rău?
Ce, ți s-a făcut de moarte?
Cândva chiar îmi doream să mor.
"Mai bine moartă decât cu el", mă gândeam.
Acuma aș fi în stare să te iau și de bărbat.
Așa am rămâne mereu împreună. Chiar și o piatră are rostul ei.
Trebuie să reflectezi la asemenea lucruri. Dar tu nu te gândești niciodată!
- N-am la ce să mă gândesc. - Ba da!
Și la ce-ar trebui să reflectez?! Haide, spune.
Termină odată cu prostiile astea!
Culcă-te odată.
Ții vreun pic la mine?
Nu vrei să-ncetezi?
Sunt atârnate acolo niște inimioare din argint,
dar eu am mâinile prea mari, vino să încerci și tu!
- Nu, nu. Ce ai de gând? - Cum adică "nu"?
- Nu, n-ar trebui să faci asta! - Taci!
Mulțumesc, maică stareță.
Mulțumesc, la revedere.
Plânge. Stai puțin.
De ce plângi?
Vrei să rămâi aici?
Vorbesc eu cu stareța.
Surori!
Uite, pune-o bine.
Multe mulțumiri pentru inima voastră bună și pentru ospitalitate.
Primiți mulțumirile unui biet artist.
Împinge!
"Ciușcă"! Ai oprit să-mi dai ajutor, nu?
Poate și eu te voi ajuta cândva.
"Ciușcă"...
Lasă-l jos!
Să te saturi de glume!
Zampano, încetează! Ajunge!
Vrei să mă omori?
- Asta a fost un dar de la "Ciușcă"! - Gata! Te rog!
- Data viitoare o să fie și mai rău! - Mai rău de atât?
Mi-ai stricat ceasul!
Zampano, vino repede, e rănit!
E rănit rău...
Moare...
- Nu fă pe nebunul! - Moare...
Moare...
Nu vrei să taci din gură?
Hei, auzi?
Taci!
Taci odată!
Am dat de bucluc acuma.
Cei sensibili n-ar trebui să se uite,
cârligul ar putea să intre în carne și s-ar putea să dea sângele!
Tamburul va bate de trei ori!
Gelsomina, te rog!
Signorina Gelsomina! Bate toba, te rog!
"Nebunul", e rănit...
Ce te-a apucat? Ce ai?
Gândește-te că nu ne-a văzut nimeni, nu ne caută nimeni!
Nimeni nu se gândește că am făcut-o noi.
Mi-e foame.
Rămâi aici.
Pregătesc eu.
Unde pleci?
Unde te duci? Spune.
Vrei să te întorci acasă?
Uite.
Mănâncă puțin.
Termină cu plânsul! Ajunge!
Nu mai suport!
- E frig, vreau să dorm. - Nu!
Nu intra! Nu intra!
Stai liniștită, dorm afară.
- E frumos aici. - E frig.
Așază-te acolo.
Stai un pic la soare.
Hai să mâncăm niște ciorbă.
Îi lipsește ceva.
Lasă-mă pe mine.
În sfârșit! De zece zile n-ai mișcat din loc.
N-am vrut să-l omor. I-am dat doar doi pumni.
N-avea nimic, doar îi curgea sânge din nas.
Pe urmă l-am lăsat în pace.
Și-acuma să sfârșesc în închisoare pentru niște pumni?
Nu vreau dec't să muncesc în liniște. Am și eu dreptul să trăiesc, nu?
În sfârșit, putem să plecăm de aici.
E un bâlci important în satul ăsta,
câțiva kilometri de aici. Putem face bani buni acolo.
Ce e? Ce ai?
"Nebunul", e rănit.
Te duc acasă la tine.
Vrei să te duc la maică-ta?
Nu vrei să te duc la maică-ta?
Dacă n-aș sta eu cu tine, cine ar sta?
Dar nu mai putem continua așa.
Vreau să-mi continuu viața!
Ai înnebunit! Ești nebună!
Du-te înăuntru, ce faci? E frig acolo, haide.
Trebuie să plecăm.
Tu l-ai omorât. E bine aici, la soare.
Am vrut să fug, dar el mi-a spus să rămân cu tine.
Ar mai trebui niște lemne. Se stinge focul.
Astăzi, spectacol de gală al faimosului circ "Medini"!
Atracții din lumea largă! Artiști din Orient!
Și glume, de-o să cădeți de pe scaune!
Numele nostru înseamnă
calitate!
Acum plecați acasă, copii.
Veniți deseară la spectacol! Copiii plătesc pe jumătate.
- Unde pleci? - Să mă plimb puțin.
Vrei să vin cu tine?
Nu, mă întorc repede.
Una de 30.
Mai pune cu lămâie.
Hei!
Unde l-ați învățat? Cântecul ăla.
- Care cântec? - Pe care îl cântați adineauri.
A, acesta...
Da
Îl cânta o fată, care a locuit la noi mai demult.
Când?
Demult. Acum patru-cinci ani.
Îl cânta tot timpul din trompetă și așa l-am învățat și eu.
Și acum unde e?
A murit, sărăcuța.
A, sunteți cu circul? Și ea era la fel, umbla de colo-colo.
Nimeni n-o cunoștea aici. Nu se știa ce e cu ea.
Iar ea nu vorbea niciodată.
Părea nebună. Tata a găsit-o într-o seară, pe plajă.
Era bolnavă, sărăcuța. Avea febră.
Am luat-o cu noi, dar n-a spus nimic.
Plângea tot timpul. Nu mânca nimic.
Când se simțea un pic mai bine se așeza acolo la soare,
spunea "Mulțumesc" și cânta din trompetă.
Și într-o dimineață nu s-a mai trezit.
Primarul a încercat să dea de urma vreunei rude, dar...
Vreți să vorbiți cu primarul?
Și acum Zampano, omul cu plămânii de-oțel!
Și apoi o scenetă comică, la care veți muri de râs!
Muzica!
Doamnelor și domnilor,
aici am un lanț și un cârlig groase de jumătate de centimetru,
din fier curat, mai tare ca oțelul. Prin simpla umflare...
a mușchilor pectorali, adică pieptul,
voi rupe cârligul. Această bucată de stofă nu e ca să mă protejeze,
ci pentru ca publicul să nu vadă
urme de sânge în cazul în care cârligul îmi intră în carne.
Persoanele cu nervii slabi,
mai bine să nu se uite.
- Gata, ai băut destul. - Lasă-mă-n pace.
- Atunci du-te altundeva. - Am zis să mă lași în pace!
Te conduc eu afară!
- Îi deranjezi pe ceilalți clienți. - Chelner!
Haide, du-te. Și lasă băutura!
Te rog, fii cuminte. Haide, te duc eu afară.
Du-te la dracu, mă descurc singur!
- Ia mâna de pe mine! - Ieșirea e pe-acolo.
- Așa se-mbată zilnic. - Ticălosule!
- Terminați, vă rog! - Al dracu vagabond!
O să-ți rup oasele... Știi cine sunt eu?
Luați labele de pe mine!
Lăsați-mă...
Pleacă!
Vă termin pe toți!
Veniți încoace, curajoșilor! Na!
Dă-i o lecție, să se sature.
Bețiv nenorocit! Tot nu te saturi?
- Zampano, potolește-te. - Luați labele de pe mine!
- N-are nici un rost... - Ia mâna de pe mine!
- Dacă n-am fi prieteni aș chema poliția. - Eu n-am prieteni.
N-am nevoie de prieteni!
De ce n-aveți curaj să veniți acum toți?
Veniți acum!
Vă sparg!
Vă termin pe toți!
N-am nevoie de nimeni!
Vreau să fiu singur!
Singur!
Traducere de Cosimo, martie 2003 Pentru Irinuca
emailcosimo@yahoo.com